- Kevin. Hva er det? - Unnskyld at jeg forstyrrer.
- Kan jeg få låne litt kaffe? - Nå?
Ja, det er tidlig, men jeg skal i et møte og rakk ikke butikken.
Mrs. Salib, du har reddet livet mitt.
Noe er galt. Jeg skulle møte kilden min i går, men han kom ikke.
Han tar ikke telefonen.
De følger etter meg.
Politi! Vent!
- Hold hendene synlig! - Ikke skyt. Jeg er journalist.
Velkommen til Tariq-fengslet, Mr. Jensen.
Du får føle deg som hjemme.
Jeg heter kommandør Bahar og skal lede avhøret av deg.
Avhør? Nei. Jeg vet ikke hva dere tror...
- Vi vet nøyaktig hvem du er. - Kevin Jensen, journalist.
- En reporter, ja. - Ja.
Jeg er korrespondent for Empire Times.
Jeg er i Kyrkistan for å dekke det enkelte sier.
Menneskerettsbrudd begått av...
Som du ser, har jeg lest arbeidet ditt.
Historier om "undertrykkede studenter i Kina".
"Forsvunnet sennepsgass stjålet av ekstremister i Libya."
Svært overbevisende, alt sammen. Men det er løgn.
Du sier du er her for å rapportere. Sant nok.
Men ikke som journalist for en amerikansk avis.
Som agent for CIA.
CIA? Gi deg. Det tror du egentlig ikke noe på.
Ring redaktøren min. Jeg er utdannet journalist fra Boston University.
Jeg vil ha en advokat.
Jeg vil ta en telefon og viser til rettene gitt pressen i loven om...
Myndighetenes policy bryr meg ikke. Det er snakk om sønnen min her.
Hvis det går an å kjøpe ham fri, -
- må du undersøke det, Walter. Vi må utforske alle muligheter.
Det var familiens advokat. Han står på ski i Aspen.
Jeg er så lei for det, Meryl.
Kevins avis har vært fantastisk. Jeg snakket med sjefredaktøren.
- Hun skal gjøre alt hun kan. - Hva sier Utenriksdepartementet?
De bekrefter at han er tiltalt for spionasje.
Kevin er ingen spion. Du kjenner ham jo selv.
- Og må de ikke fremlegge bevis? - Nei, ikke i systemet deres.
De har ingen stevning, ingen rett til advokat...
- Men han får en rettssak. - Om man kan kalle det det.
De innkaller ingen vitner, og han får ikke forklare seg.
Dommeren går over aktoratets sak i enerom og avsier dom.
- Når skjer det? - Tja. Det kan ta dager eller år.
Mannen jeg snakket med... Han het Jerry Lansfeld.
Statssekretær for sivil sikkerhet og menneskeretter.
Han sa at Utenriksdepartementet og FBI gjør alt de kan.
Jeg sa: "Send en Black Hawk og et SEAL-team, og få ham ut!"
"Det går ikke", sa han, som om jeg ba ham på middag.
Jerry er en bra kar, men han bestemmer ikke.
- Det finnes... andre jeg kan kontakte. - Takk.
Jeg er bare...
Kevin er så glad i deg. Hva skulle jeg gjort uten deg?
Du... Jeg skal få ham tilbake.
Velkommen, folkens. I dag skal vi prate om Kyrkistan.
Et brutalt og svært kaldt land rett øst for Tyrkia.
- Scottie ba alle stå klare. - Si at vi skal hente ut Kevin Jensen.
- Kjenner du ham? - Nei, men han er en dyktig reporter.
Galskap å snuse i Kyrkistan nå. Presidenten heter Amir Aboujaan.
Han skulle stille til gjenvalg, men tok visst ikke risken.
I stedet slo han ned på motstanderpartiet.
Han har arrestert titusenvis:
- Politi, militære, dommere... - Journalister. Alle som er imot ham.
Så det blir vanskelig å snike seg inn, særlig med våpen.
Dessuten må vi redde Jensen fra et høysikkerhetsfengsel-
- og få ham og teamet trygt ut av landet.
Det høres jo spennende ut, men hvordan i huleste gjør vi det?
- Du får ikke gjøre det. - Så gjør det dere.
Aboujaan er på krigsstien, paranoid og sint.
- Og vi står på fiendelisten hans. - Vi støttet jo regimet hans.
Men han er ikke fornøyd. Vi forsøker å blidgjøre ham.
Dere lar ham fengsle Kevin Jensen, enda han ikke er noen CIA-agent.
Vi bruker alle diplomatiske ressurser.
Jeg er lei for det, men vi trenger Aboujaan.
Vi kriger i regionen og trenger tilgang til Kyrkistans luftrom.
Sender jeg inn et team for å hente ut Jensen, -
- vil Aboujaan lukke luftrommet, og presidenten vil sparke meg.
- Jeg trenger ikke din tillatelse. - Du har ordre om ikke å gripe inn.
Jeg skal gjenta det, så du ikke kan påstå at jeg var uklar:
Ikke grip inn!
De torturerer ham. De vil hale ut en tilståelse og henrette ham, -
-om han overlever avhøret, da.
"Jeg heter Kevin Jensen. Jeg er 32 år gammel."
"Jeg tok meg inn i landet ved å si at jeg var internasjonal journalist."
"Men det var ikke sant."
"Sannheten er at jeg er agent og jobber under dekke for CIA."
"Jeg ber Kyrkistans folk om unnskyldning."
"Jeg ber om at de vil vise forståelse og nåde."
Ingenting av det er sant.
Det vet du. Jeg er journalist.
Benektelsene dine er en fornærmelse.
Du får ingen nåde. Du vil bli henrettet for forbrytelsene dine.
- Jeg sa jo det du ba om. - Du sa hva du er.
Ikke fordi jeg ba om det, men fordi det er sannheten.
Før ham vekk, og ikke kom tilbake med ham før han er klar.
Nei, vær så snill. Ikke gjør det. Ikke...
Jeg tok meg inn i landet ved å si at jeg var internasjonal journalist.
Men det var ikke sant.
Hei, kjære. Jeg er hos Jensen-familien.
Du er ute på viktig oppdrag, men det er en stor dag her også.
- Se på dette, tante Scottie! - Det stemmer. Ingen støttehjul.
- Vær forsiktig, Kevin. - Det går bra.
Alle står klare, Scottie. Hva skal jeg si til dem?
Jeg mistet min sønn da han var fire. Han og Kevin gikk i samme førskole.
Et blått rom. Det er et helt liv siden.
Da jeg mistet familien min, hjalp Jensen-familien meg.
Kevin er ikke barnet mitt, men...
Han kommer til å dø. Diplomati redder ham ikke.
Han blir henrettet før vi vet ordet av det.
Alles øyne er rettet mot deg nå.
En ikke-sanksjonert operasjon i utlandet vil gjøre mange nervøse.
- Kan vi ta oss inn? - De har en plan du må godkjenne.
Regjeringen har gitt Halcyon klar ordre om ikke å gripe inn.
Derfor blir dette enda mer farlig og ulovlig enn vanlig.
- Kjenner du Jensen og familien? - Ja. Kevin og Christopher var venner.
- Var de? - Ja. Jeg har nære bånd til familien.
Jeg tenker neppe helt klart i saken, men jeg nekter å la ham sitte der.
Dere må bestemme selv. Dere står fritt til å trekke dere, -
-men da må dere si fra nå.
Hvordan tar vi oss inn?
EU har en samarbeidsavtale med Kyrkistan, -
- men Aboujaans diktatortendenser har gjort forholdet skjørt.
- EU ba om et møte. Aboujaan sa ja. - Noe som gir oss en mulighet.
Enig. Hvem sender de?
En nederlender og en tysker. Disse ble nylig sendt til Kyrkistan.
Jeg snappet dem opp. Vi vil sende disse i stedet og fremskynde møtet.
Kall meg Omar Claussen. Jurist med erfaring fra Ankara og Brussel.
Og jeg er Helen Grunder. Jobbet nylig i EUs delegasjon i Afghanistan.
Dere vil bli møtt av en liaison som vil sjekke papirene deres.
Velkommen til Kyrkistan. Papirene deres, takk.
- Hva om noe går galt? - Da må dere klare dere selv.
Skjærer dette seg, dreper vi vaktene og tar oss ut til rullebanen.
- Er noe galt? - Jeg ville inspisere papirene selv.
Men min overordnede insisterte på å gjøre det selv.
Alt er visst i orden. Jeg eskorterer dere til hotellet.
Dere må være ute av landet igjen før de ekte utsendingene dukker opp.
- Enn våpen? - Dumont tror vi kan kjøre dem inn.
Kyrkistan Logistics kjører jevnlig til Armenia og drar tomme tilbake.
Jeg må kapre lastebilen, laste den med våpen og krysse grensen.
De vil inspisere lastebilen. Hvordan skjule våpen og utstyr da?
Dette er min vri på en "Rochester-kappe".
Utviklet ved University of Rochester, men deres var ikke helt som dette.
Et system, ikke et apparat.
Speil og linser bøyer lys rundt objekter man vil skjule.
- Det ser tomt ut. - Det er tanken. Gå inn.
Lyset fra bakveggen bøyes rundt kassene i midten-
-og sendes ubrutt til øyet. Lekkert.
La oss finne ut mer om sjåføren.
Everan Margozian. Han leverer varer i Armenia klokken 07.00.
På returen er han ofte innom en rasteplass nær grensen.
Det er der du må slå til.
Så kjører du til et avtalt sted, så vi kan laste om bord utstyret.
Så er det bare å kjøre. Kan du noe arabisk?
ID-papirer. ID-papirer!
- Hva gjorde du i Armenia? - Jeg kjører dit to ganger i uka.
Leveranser til Vagharshapat.
- Vi er inne. - Ikke verst.
- Er noe i veien? - Jeg må sjekke baki.
Vær så god.
Ta det med ro. Det går bra.
- Han så ingenting. - Han lot den sabla døra stå åpen.
Lufta i lasterommet er varmere enn lufta ute. Hva skjer da?
Jo, kondensen ødelegger illusjonen.
Du er avslørt. Kom deg vekk!
Jeg kom meg over. Jeg er til fots, 1,5 km fra grensen.
Hva nå? Vi mistet alle våpnene.
Ja. Vi trenger en kontakt som kan få tak i militærutstyr.
Jeg tror jeg vet om noen.
Han skaffer folk saker de trenger. Jeg sender deg adressen.
Ja. Mannen din er her, Scottie.
- Du kunne spart ham turen. - Du er jo en mektig mann, Volkan.
- Du kan nok ordne det vi trenger. - Normalt sett, ja.
Men ting er alt annet enn normale nå.
Mange av kollegene mine er arrestert, og mange av ressursene mine er tatt.
Jeg er ikke arrestert selv fordi jeg har kontakter høyt oppe i politiet.
- Nevn en pris. - Jeg trenger neppe si...
...hva som vil hende familien min om dere blir tatt og knyttet til meg.
Det blir vi ikke. Du begir deg inn i byggebransjen for tiden.
Hva om jeg skaffer deg statlige kontrakter med USA?
- Selv Howard ville ikke klart det. - Vent og se.
- Jeg vil inngå et vennskap med deg. - Greit, min venn...
Det finnes faktisk én kontrakt jeg er interessert i.
Datteren min er sanger og elsker amerikansk popmusikk.
Jeg vil ha en platekontrakt. Albumslipp og nasjonal turné.
- Jeg er ikke musikkdirektør. - Men du kjenner folk.
Du spurte meg hva jeg vil ha. Dette er hva jeg vil ha.
Ja vel. Men jeg garanterer ingen turné. Er hun noe dyktig, da?
Fantastisk! Virkelig. Kjempebra!
Takk for at du unner en stolt far dette.
Bravo! Bravo!
- Tuller du? Er dette alt? - Mesteparten er jo beslaglagt.
Er disse to tomme? Vi skal angripe et høysikkerhetsfengsel.
Vi kommer ingensteds med bare to rifler.
Vi trenger nattkikkerter, skuddsikre vester, granater...
- Vil dere ikke ha dem? Greit. - Nei, dette var bare litt uventet.
Gi oss et øyeblikk.
Utakknemlig! Jeg risikerer livet her.
Om det bare ryktes at man er kritisk mot presidenten, blir man fengslet.
Det kan virke til vår fordel. Har du venner i politiet, sa du?
- Kan de skaffe uniformer og utstyr? - Selvsagt.
Hva om noen fortalte politiet at fengselsdirektøren og staben-
-støtter Aboujaans rival?
Da vil det bli utstedt hastearrestordre mot dem.
Vi kan snike oss inn sammen med politistyrken.
Vi trenger en bil, men det kan funke. Flink gutt.
- Nez, ta til høyre om tre, to... - Oppfattet.
Alt er klart. Arrestordre er utstedt mot direktøren og 16 ansatte.
Dere er på vei rett mot konvoien.
Stå klar. Sett på sirenen. Nå, søta!
Vi er i posisjon.
Den østre porten. Får vi ham ut, trenger vi fortsatt en bil.
- Da er vi inne. - Jensen er nok i nordøst-fløyen.
- Hva er dette? Dere har ingen rett... - Vi har all rett. Du er arrestert.
Dere to! Sikre den vestre korridoren!
Greit. Vi går østover. Jeg ser korridoren til nordøst-fløyen.
Jensen.
Kevin Jensen? Vi har funnet ham. Han lever.
Hold avstand.
- Ba du noen rydde nordøst-fløyen? - Nei. Hvordan det?
- De vil lete etter ham. - Vi må komme oss av gårde.
Vi er på vei ut. Vi har kurs for den nordvestre porten.
Vi måtte nøytralisere en fi. Liket blir snart funnet.
- Nez. - Jeg hørte dere. Jeg flytter meg nå.
Steng av bygget. Finn synderne!
- Der er den. - Du klarer deg.
- Ser du dette, Dumont? - Det er ikke bare der dere er.
Hele bygget er stengt av.
Vi er innesperret. Utgangen er blokkert, og vi kan ikke gå tilbake.
- Vi tar sjansen her, Dumont. - Kom.
- Vi er på kjøkkenet. Hvor går vi? - Det er en vei ut i enden.
Det bør være et lager til høyre som leder til en utgang.
Jeg må taste inn en kode.
- Hvor mange sifre? - Seks.
Pokker. Jeg kan prøve å overstyre det, men det vil ta tid.
Kom.
- Tom? Solomon? Snakk til meg! - Vi er fanget.
Jeg er tom for ammo.
- Bli her. - Hva er det du gjør?
- Vi kan ikke holde dem unna lenge. - Hvor mange tall har den klart?
- Vi har 20 sekunder, Dumont. - Jeg prøver.
Det var fem. Ett til, Dumont!
- Jeg klarer det ikke. - Da gjør ikke vi det heller.
Her kommer nummer seks.
Da stikker vi!
- Har du nyheter? - Vi fant Kevin, i live og stabil.
Han er ikke ute av landet ennå, men folkene mine skal få ham hjem.
- Scottie, stabssjefen ringer deg. - Ha meg unnskyldt.
- Hva pokker har du gjort? - Du må være mer spesifikk.
Du vet hva jeg mener. Det meldes om skyting i fengslet Kevin sitter i.
- Fengslet han satt i, mener du. - Jeg ba deg ikke gripe inn.
Jeg sa at jeg ikke trengte lov. Halcyon er uavhengig.
Slik drev Howard firmaet, og det har ikke endret seg.
Skades forholdet vårt til Aboujaan fordi du ville redde en sivilist...
- Da er du ferdig. Du kan bli tiltalt. - Kutt ut tullpratet, Bob.
Med tanke på hva jeg vet, og hva Halcyon har gjort for USA...
Dere kan ikke la oss bli felt. Dere trenger oss.
- Så spar meg for moralprekenen. - Nå høres du helt ut som Howard.
Hør... Gjort er gjort, og jeg kunne trengt litt hjelp nå.
Sjefen din kan svikte Jensen og folkene mine, -
- eller han kan være en del av løsningen.
Vi jobber på en uthentingsplan. Vi får deg hjem om noen få timer.
Jeg kan ikke bare dra. Jeg skulle rapportere om menneskerettsbrudd.
- Jeg må hjem etter kamera og PC. - Kommer ikke på tale.
Alle leter etter oss, og vi har bare håndvåpen.
Ofrene jeg intervjuet, må bli hørt. De tok en stor risiko.
Uten intervjuene var alt dette for ingenting.
Leiligheten din er første sted de vil lete. Beklager.
Vi kan ikke ta den risikoen.
Jeg forstår. Dere har gjort nok alt. Sikkerheten må settes først.
Dette må være lykkedagen vår.
- Myndighetene vil ikke etterlate oss. - Henter de oss ut?
Nei. Men kommer vi oss til ambassaden, flyr de oss hjem.
Det blir ikke enkelt. Ambassaden er 19 km unna.
Vi blir her til det mørkner. Dumont overvåker politiet.
Vi får holde oss til småveiene, men det blir 19 lange kilometer.
- Hvor er Jensen? - Han var her jo nettopp.
Vi risikerte livet, og han stakk av?
- Han gjør alt for en reportasje. - Ingen reportasje er verd livet.
- Jeg kom ikke hit for ingenting. - Lik han.
Han risikerer livet for noe viktig.
Jeg sier ikke at han handlet rett, men jeg forstår ham.
- Kevin. Hva er det du...? - Jeg skal gå om to sekunder.
- Ingen tegn til Jensen. - Politiet ventet kanskje på ham.
Og oss. Men det finner vi jo ut. Gå. Vi holder vakt herfra.
- Jeg sa jo at vi ikke kunne dra hit. - Jeg har det jeg kom etter.
- Hva synes du? - Vi burde valgt et annet yrke.
Vi kan ikke forsvare oss her.
- Vi har selskap. - Kan vi ta dem?
Nei, de er for mange. Vi trenger en annen vei ut.
Jeg vet om en. Følg etter meg.
De var her! De kom for å finne amerikaneren.
Unnskyld.
Kom dere inn!
Det har skjedd en planendring. Vi er i bevegelse og i trøbbel.
Hva? Dere skulle jo vente til det ble mørkt.
Det viste seg at den planen ikke var enstemmig.
Vi er i en kapret bil. Si fra til ambassaden at vi kommer.
Folkens...
Dette er Halcyon-operatør 19, kode 637S2.
- Pakken vil ankomme tidlig. - Oppfattet, Halcyon 19.
Pakken ankommer straks med politiet hakk i hæl.
Det er en veisperring der fremme. Skal jeg stanse? Snu?
Vi kan ikke snu.
- Hold dere fast. - Vi kommer til å treffe den!
- Få ham inn. - Hvor skal du hen? Ikke tenk tanken!
Nasjonalpolitiet. Dere må utlevere Kevin Jensen og medhjelperne hans.
- Send dem ut, ellers går vi inn! - Ett steg til, og jeg kan skyte deg.
Hva er det dere gjør?
Han kan klare seg!
Hvordan skal vi kunne benekte alt etter skuddveksling og en biljakt?
Ambassadøren deres er på tråden. De vil ha Jensen og teamet utlevert.
Jeg må ringe deg tilbake, Bob.
Klarte han seg ikke?
Nei.
Dere kan gå inn.
Jeg heter Rebecca Fuller og er redaktør for avisen. Dette er...
Robert Wilmond fra Det hvite hus og CIA-visedirektør Owen Pruitt.
- Scottie... Jeg visste ingenting. - CIA. Han var aldri noen journalist.
- Han var agent. - Vi anser ham som en patriot.
- Han sa aldri noe. - Ikke overraskende. Kevin var dyktig.
Det å la agenter gi seg ut for å være journalister, er imot CIAs regler.
Nei, vi unngår å bruke journalister, -
- med mindre det er helt nødvendig for å ivareta nasjonens sikkerhet.
Og det var det nå? Hva gjorde Kevin der?
Noe som måtte gjøres. Jeg skulle ønske jeg kunne si mer.
Jeg hører at det var du som reddet disse?
Du skal vite at innholdet vil redde mange liv.
Du har ytt oss en stor tjeneste.
- Familien kan finne trøst i det. - Nei, det kan de ikke.
- Kom igjen, hvorfor ikke? - USA benektet at Kevin var agent.
Innrømmer vi det nå, er forholdet til Aboujaan ødelagt for godt.
Og det vil rette søkelyset mot andre. Aktive agenter vil havne i fare.
Ingen må tro at han var noe annet enn en journalist. Er det forstått?
- Jeg nekter å lyve til moren hans. - Men det er nettopp det du må gjøre.
Det er min feil.
- Jeg trodde at jeg handlet rett. - Nei, jeg ba deg dra dit.
Kevin ville dødd der. Du ga ham iallfall en sjanse.
Kevin valgte selv å dra tilbake. Intet var viktigere enn reportasjen.
Han døde iallfall mens han gjorde det han elsket høyest.
- Hva er det? - Ingenting.
Jeg kan bare ikke fatte at han virkelig er borte.
- Så du sa ikke noe til moren? - Nei.
- Hvorfor ikke? - Jeg vet ikke. Jeg...
Der og da følte jeg at Kevin ikke ville ønsket det.
Han var sønnen hennes, og hun ante ikke hvem han virkelig var.
Ikke alle oppdragene kan ende godt.
Vær stolte over det vi utrettet der ute. Det er jeg.
Kevin. Se på tante Scottie.
Christopher. Vink til mamma.
Jeg er glad i deg, mamma.
Kevin. Ønsket du deg noe?
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!